Disney præsenterer
en Pixar Animation Studios Film
Hvor er du? Kom frem!
Kom frem!
Kom nu frem.
Jeg kommer og fanger dig.
Hvor er du, din lille lømmel? Jeg kommer efter dig.
Hvor er min lille fødselsdagspige?
Jeg sluger hende med hud og hår, når jeg finder hende.
Jeg vil spise dig, vil jeg.
Fergus, ingen våben på bordet.
Må jeg skyde med pil? Må jeg? Må jeg? Må jeg?
Må jeg ikke nok?
Ikke med den. Hvorfor ikke
bruge din helt egen?
Tillykke, min lille skat!
Du er en dygtig pige.
Træk helt tilbage til din kind. Præcis.
Du skal åbne begge øjne.
Og slip!
- Jeg skød ved siden af. - Hent den.
En bue, Fergus? Det er en dame.
Altså!
En nymfe.
De er virkelige.
Merida, kom, skat.
- Vi skal af sted. - Jeg så en nymfe.
- En nymfe?
Nogle siger, at en nymfe fører dig til din skæbne.
Nå? Eller en bue.
Lad os komme af sted, før Tatty Bogle begynder at danse.
Eller vi ser en kæmpe danse rundt i blåklokkerne.
Din far tror ikke på magi.
Det burde han. For det er virkeligt.
Mor'du! Elinor, løb!
Herre!
Kom bare an!
MODIG
Nogle siger, vores skæbne er knyttet til vores land,
vi er en del af den, som den er en del af os.
Andre siger, at skæbne er vævet som et stykke klæde.
Så ens skæbne er flettet sammen med mange andres.
Det er det, vi søger eller kæmper for at ændre.
Nogle finder det aldrig.
Mens andre bliver ført på vej.
Historien om, hvordan min far mistede sit ben
til dæmonbjørnen Mor'du blev en legende.
Jeg blev søster til tre nye brødre.
Prinserne. Hamish, Hubert og Harris.
Snarere nogle djævle.
De klarer altid frisag.
Det gør jeg aldrig.
Jeg er prinsessen.
Jeg er forbilledet.
Jeg har pligter, ansvar, forventninger.
Mit liv er planlagt
og forberedt, så jeg kan blive...
Ja, min mor.
Hun tager sig af hvert enkelt øjeblik af mit liv.
"Ja, Robin, Jolly Robin, og du skal kende min."
Projicer!
"Og du skal kende min!"
Artikuler. Kan du ikke forstås fra alle hjørner,
er det omsonst.
- Det er omsonst. - Det hørte jeg godt!
Fra starten.
En prinsesse skal have kendskab til sit kongedømme.
Hun tegner ikke kruseduller.
Det er et C, kære.
En prinsesse klukler ikke.
Hun propper sig ikke med mad!
Står tidligt op.
...er medmenneskelig...
...tålmodig, varsom,
ren.
Og frem for alt en prinsesse stræber efter... Ja, perfektion.
Men af og til
er der en dag, hvor jeg ikke behøver at være en prinsesse.
Ingen timer, ingen forventninger.
En dag, hvor alt kan ske.
En dag, hvor jeg kan ændre min skæbne.
Jeg er ved at dø af sult. Er du også sulten, Angus?
Så er der havre.
Goddag, prinsesse.
Jeg kan ikke finde saltet. Hvor er det?
Det var derovre for lidt siden.
Så ud af det blå, den største bjørn, du nogensinde har set!
Hans skjul flød med faldne krigeres våben.
Hans ansigt mærket med et dødt øje.
Jeg trak mit sværd og...
Et slag og hans sværd knustes.
Så "gnaske, gnaske"! Fars ben blev spist.
Det røg lige ned i monsterets hals.
Det er min yndlingsdel.
Mor'du er aldrig blevet set siden,
og strejfer omkring i ødemarken og venter på sin chance for hævn.
Lad ham komme tilbage.
Så slutter jeg, hvad jeg havde gang i.
Merida, en prinsesse anbringer ikke sine våben på bordet.
Mor! Det er bare min bue.
En prinsesse burde efter min mening ikke have våben.
Lad hende være.
Prinsesse eller ej, det er vigtigt at kunne kæmpe.
Mor? Du gætter aldrig, hvad jeg lavede i dag.
Jeg besteg Crone's Tooth
og drak af Ildvandfaldet.
Ildvandfaldet?
De siger, at kun tidligere konger var modige nok til at drikke ilden.
- Hvad gjorde du, skat? - Ikke noget, mor.
Er vi ikke sultne?
- Mor! - Du får væmmelige mavesmerter.
Åh, Fergus, se lige din datters tallerken?
Hvad så?
- Du milde... - Lad dem ikke slikke...
Drenge, I er uartige.
Leg ikke blot med maden.
Hvordan ved I, I ikke kan lide det,
hvis I ikke smager?
Det er bare en lille fåremave.
Det er lækkert.
- Frue. - Tak, Maudie.
I er blevet for store, I to.
Fra adelsmændene Macintosh, Macguffin og Dingwall.
Deres svar, formoder jeg.
Ja, ja!
Hov, hov!
Hold jer væk fra min mad, I grådige bastarder.
Tyg på det, I beskidte køtere!
Fergus?
De har alle sagt ja.
Hvem har sagt ja til hvad, mor?
Drenge, I må gerne gå fra bordet.
Hov!
Hvad gjorde jeg nu?
Din far har noget, han skal snakke med dig om.
Fergus?
Merida.
Adelsmændene vil præsentere deres sønner som bejlere til din trolovelse.
- Hvad? - Klanerne har accepteret.
- Far! - Hvad? Jeg...
Du... Hun... Elinor?
Merida, jeg forstår ikke, hvorfor du reagerer sådan.
I år vil hver klan præsentere en bejler,
som skal kæmpe om din hånd.
Jeg formoder, en prinsesse bare gør, hvad hun får besked på?
En prinsesse hæver ikke stemmen.
Merida, det er, hvad du har forberedt dig på hele livet.
Nej, det er, hvad du har forberedt mig på hele livet.
Jeg vil ikke være med. I kan ikke tvinge mig.
Merida!
Drenge!
Mor. Bejlere? Bryllup?
Der var engang et gammelt kongerige...
Mor!
Gammelt kongerige.
Dets navn er for længst glemt.
En klog og vis konge regerede, og han var meget elsket.
Så blev han gammel og delte sit rige blandt sine fire sønner,
som skulle være støttepiller på hvilke freden hvilede i landet.
Men den ældste søn ville selv herske over landet.
Han fulgte sin egen vej, og kongeriget faldt
i krig og kaos og undergang.
Det er en god historie.
Det er ikke blot en historie, Merida.
Af sagn tager man af lære. De indeholder sandheder.
Mor.
Jeg ville råde dig til at affinde dig med det.
Klanerne kommer og præsenterer deres bejlere.
- Det er ikke retfærdigt. - Merida.
Det er ægteskab. Det er ikke verdens ende.
- Du mukker. - Jeg mukker ikke.
Jo, du gør. Du mukker, tøs, når noget bekymrer dig.
Det er din skyld. Stædighed.
Den stammer fra din side af familien.
Snakken forløb ikke godt?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
- Tal med hende, skat. - Jeg taler med hende.
- Hun lytter bare ikke. - Så, så.
Lad som om jeg er Merida. Tal til mig.
Hvad ville du sige?
Jeg kan ikke.
Selvfølgelig kan du det.
Præcis. Det er min dronning.
Så nu begynder vi.
"Jeg vil ikke giftes.
"Jeg vil være alene og lade mit hår blafre i vinden,
"når jeg rider gennem dalen og skyder med pil og bue i solnedgangen."
Merida, alt det arbejde, al den tid brugt på at forberede dig,
skole dig, give dig alt, vi havde.
Jeg spørger dig, hvad forventer du af os?
Aflys mødet. Ville det slå dem ihjel?
Du er dronning.
Du kan fortælle adelsmændene, at prinsessen ikke er parat.
Måske bliver hun aldrig parat, sådan er det.
Goddag. Vi forventer krigserklæringer i morgen.
Jeg kan godt forstå, det synes uretfærdigt.
Selv jeg havde betænkeligheder, da jeg skulle troloves.
Men vi kan ikke løbe bort fra, hvad vi er.
Jeg vil ikke have, at mit liv slutter.
Jeg vil have min frihed!
Er du villig til at betale prisen for frihed?
Jeg gør det ikke for at såre dig.
Prøv at se på det som en kærlighedsgestus.
Men det er mit liv, det er...
Jeg er bare ikke parat.
Jeg tror, du ville forstå, hvis du bare...
Jeg tror, du vil forstå, hvis du bare...
...lytter. ...lytter.
Jeg sværger, Angus, det kommer ikke til at ske.
Ikke hvis jeg har noget at skulle have sagt.
MacGuffin!
- Dingwall! - Dingwall!
- Macintosh! - Macintosh!
Du ser henrivende ud.
Jeg kan ikke få vejret.
Tys! Drej dig rundt.
Jeg kan ikke røre mig.
Det er for stramt.
Det er perfekt.
- Merida? - Mor?
Bare...
Husk at smile.
Så kommer de.
Sid ned, alle sammen.
Jeg ser godt ud, kvinde! Lad mig være!
Herre!
Jeg meddeler hermed, at adelsmændene...
Hvad sker der? Hvad sker der?
Knægt!
Så nu er
- de fire klaner samlet. - Ja.
Samlet...
...for...
...at præsentere bejlerne. ...at præsentere bejlerne.
Klan Macintosh.
Macintosh!
Deres Majestæt, jeg præsenterer min arving og ætling,
som har forsvaret vores land mod nordlige aggressorer
og som med sit eget sværd, Stab Blooder,
besejrede 1.000 fjender.
Macintosh!
Klan MacGuffin!
MacGuffin!
Majestæt, jeg præsenterer min ældste søn,
som har ødelagt vikingernes langskibe
og med egne hænder besejret 2.000 fjender.
MacGuffin!
Klan Dingwall.
Dingwall!
Jeg præsenterer min eneste søn,
som var belejret af 10.000 romere
og ved egen hånd satte han hele armadaen ud af spillet.
Med en arm var han...
Med en arm manøvrerede han skibet
og med den anden holdt han sit mægtige sværd
og nedlagde en hel offensiv flåde.
- Løgn! - Hvad? Jeg hørte det.
Kom så. Sig det ansigt til ansigt.
Eller er du bange, din frække slambert,
bange for, at der bliver rodet op i dit fine hår?
- Vi har i det mindste hår. - Og vi har alle vores tænder.
Hvis han var lidt tættere på...
Og vi skjuler os ikke under broer, din vrisne gamle trold.
Du vil have dig et grin, hva'?
Wee Dingwall!
Væk!
Angrib! Angrib! Det er sådan...
Okay.
Ro!
Så er det overstået. Nu har I haft et lille slagsmål.
Vis lidt anstændighed.
Og indstil slåskampen.
Skal du have en ny?
Det var pokkers, du er barsk.
Jeg startede ikke. Det var...
Dronning, jeg føler mig rædsom. Jeg undskylder ydmygt.
- Vi ville ikke vise mangel på respekt. - Undskyld, skat, jeg ville ikke...
Ja, skat.
Hvor var vi kommet til?
Ja. I overensstemmelse med vores love,
med vores arvelov,
kan kun hver leders førstefødte
- stille op i dysten. - Førstefødte?
Og således kæmpe om prinsessen af Dun Brochs hånd.
For at vinde den smukke ungmø, skal de bevise deres værd
gennem dåd med styrke eller våben.
Det er kutyme, at udfordringen fastlægges af prinsessen.
Bueskydning! Bueskydning!
Jeg vælger bueskydning.
Lad dysten begynde.
Træk!
Jeg tager en.
Jeg har fortalt jer, at I ikke kan...
Det er nu!
- Indtag jeres pladser! - Indtag jeres pladser.
Og lad den heldige pil finde sit mål.
Halløj! Start.
Jeg vil vædde med, han ville have foretrukket træstammer.
Eller at støtte broer.
Du ramte i det mindste målet, søn.
Det er tillokkende.
- Det lykkedes! - Fin arm.
Og så smukke flagrende lokker.
- Fergus. - Hvad?
Lille lam.
Kom så! Skyd, dreng!
Flot klaret, sønnike. Flot klaret.
Nyd synet!
Det er min dreng.
Det er storslået, ikke sandt?
- Gæt, hvem der kommer til middag? - Fergus.
Jeg håber ikke, du har noget imod at blive kaldt Lady...
Jeg hedder Merida.
Førstefødte efterkommer af klan Dun Broch.
Og jeg kæmper om min egen hånd.
Hvad laver du?
Merida!
Forbandede kjole!
Merida, stop!
Du skal ikke vove at slippe endnu en pil.
Merida, jeg forbyder det.
Du milde himmel! Jeg er ved at få nok af dig, tøs!
- Det er dig, der vil, at jeg... - Du gjorde dem forlegne.
- Du gjorde mig forlegen. - Jeg fulgte reglerne.
Du ved ikke, hvad du har gjort!
- Bare ligeglad med... - Det kan blive ild og sværd.
- Lyt nu! - Jeg er dronning!
Du lytter til mig!
Det er så uretfærdigt!
Uretfærdigt?
Du er der aldrig for mig.
Brylluppet er noget, du vil.
Spørger du nogensinde om, hvad jeg ønsker? Nej.
Du går rundt og siger, hvad jeg skal gøre og ikke gøre
og forsøger at få mig til at ligne dig.
Jeg bliver ikke som dig.
Du opfører dig som et barn.
Og du er et bæst.
- Det er lige, hvad du er! - Merida!
- Jeg bliver aldrig som dig. - Nej, stop!
Jeg vil hellere dø end blive som dig!
Merida, du er en prinsesse,
- jeg forventer, du opfører dig som en. - Mor!
Merida!
Åh, gud.
Åh, nej. Hvad har jeg gjort?
Angus!
Kom så, Angus.
Angus!
Hvorfor fører nymferne mig herhen?
Se dig omkring.
Råb op, hvis du ser noget, du kan lide.
Alt er halv pris.
- Hvem er du? - Bare en ydmyg billedskærer.
Jeg forstår ikke...
Ser du noget, du kan lide?
Måske et skørt indfald for at oplyse et klamt rum?
Men nymferne, de...
Det er den eneste af sin slags!
Jeg giver dig en pris.
Din kost!
- Den fejede selv. - Det er latterligt.
Magiske egenskaber kan ikke gennemtrænge træ.
Det burde jeg vide. Jeg er en... dovenrad.
I træ.
Hvad med dette samtaleemne? I takstræ.
Hårdt som sten.
Den er udstoppet.
- Det er ikke pænt at stirre. - Kragen taler!
Jeg kan meget andet.
- Du er en heks! - Billedskærer.
Derfor førte nymferne mig herhen.
- Billedskærer! - Du kan ændre min skæbne!
- Billedskærer! - Det drejer sig om min mor.
Jeg er ikke en heks! For mange utilfredse kunder.
Hvis du ikke vil købe noget, så gå.
- Nej! Nymferne førte mig hertil! - Jeg er ligeglad!
- Ud med dig! Væk! Ud! - Jeg køber det hele.
- Hvad? Hvad var det? - Hver en udskæring.
Nå...
Hvordan vil du betale mig, du søde?
Med dette her.
Åh, ja, det er smukt, er det.
Så kan vi klare os i måneder.
Hver udskæring og et ønske.
Er du sikker på, du ved, hvad du gør?
Jeg vil have magi til at ændre min mor.
Det vil ændre min skæbne.
Giv mig den!
Hvor skal du hen?
Der.
Hvad laver du?
Man tryller aldrig, hvor man snitter i træ.
Meget vigtigt.
Sidste gang jeg gjorde det, var det for en prins.
En fryd for øjet. Stramme bukser.
Han bad om ti mands styrke.
Han gav mig dette for ønsket.
Et ønske der ville ændre hans skæbne.
Fik han, hvad han ønskede?
Ja. Og tog af sted med et helt specielt flot mahogni ostebræt.
Hvad får jeg brug for?
En lille smule af dette her.
Det er alt.
Og lad os så se. Hvad har vi her?
Væk!
En kage?
- Vil du ikke have den? - Jo, jeg vil.
Er du sikker på, at hvis jeg giver den til min mor,
vil min skæbne ændre sig?
Stol på mig. Det vil klare ærterne, søde.
Du kan forvente, at din ordre leveres indenfor 14 dage.
Hvad var det nu med ønsket?
Sagde du noget om
ønsket?
Mor'du, Mor'du, Vi er samlet, klar til kamp for du skal fældes nu
Hurra!
Mor'du, Mor'du...
- Merida. - Mor!
- Jeg har været så bange. - Var... Var du?
Jeg vidste ikke, hvor du var eller, hvornår du kom tilbage.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle tro. Se din kjole.
Angus kastede mig af. Men jeg har ikke slået mig.
Nu er du hjemme, det er det vigtigste.
- Helt ærligt? - Jeg har beroliget adelsmændene.
Din far "underholder" dem.
Du tog mit ben, du bjørnebæst
kom smag på sværdets æg!
Jeg pelser dig og hænger stolt dit hoved på min væg!
Vi ved begge, at der skal tages en beslutning.
- Hvad er det? - Det er en forsoningsgave.
Jeg har lavet den. Til dig. Helt specielt.
Har du bagt den til mig?
Interessant smag.
Hvordan har du det?
- Hvad... Hvad er det? - Anderledes?
Besk og ildelugtende.
Har du ændret mening om brylluppet?
Det var bedre.
Hvorfor går vi ikke ovenpå til adelsmændene
og får begravet den misforståelse?
- Mor? - Jeg er pludselig svimmel.
Mit hoved drejer rundt som en snurretop.
- Mor! - Jeg har det ikke så godt.
Hvordan har du det ned brylluppet nu?
Merida! Følg mig til mit værelse.
Okay, det er fint. Det er helt fint.
Lidt til venstre. Sådan. En lille smule til venstre. Fint.
Det er fint nok.
Fjern jer nu, drenge. I skal ikke ødelægge mit skud.
- Hvad? - Dronningen.
Vi har ventet tålmodigt.
Mine herrer, jeg er lidt sløj.
Men I skal få jeres svar.
Snart.
Hvsi I vil have os undskyldt.
Elinor, se!
Det er Mor'du!
Elinor? Er du okay, skat?
Jeg har det fint.
Tag ud og hævn dit ben.
Ja. I hørte hende, drenge.
Jeg drømmer om den perfekte måde at slå den djævel ihjel på.
Tag al den tid, du behøver for at komme til hægterne, mor.
Så har du måske snart noget nyt at sige om brylluppet.
Hvad var der i kagen?
Kage.
Mor?
Så jeg fortæller dem, at brylluppet er aflyst?
Mor?
Bjørn!
Mor?
Du er... Du er en bjørn!
Hvorfor en bjørn?
Den grimme heks brugte uduelig trolddom.
Det er ikke min skyld.
Jeg bad ikke, om at du blev til en bjørn.
Jeg vil bare ændre dig.
Hørte I det?
Der er noget galt.
Der er ingen grund til at klandre mig. Det er heksens skyld.
Stirrende gamle kælling.
Øjne overalt.
Utroligt.
Jeg får hende til at fikse det.
Hvorfor får jeg altid skylden? Det er ikke fair.
Følg mig, alle sammen.
Og kig jer godt for.
Nu igen. En jagt til på slottet.
Men vi har ikke fået dessert endnu.
Jeg aner det ikke.
Mor, du kan ikke gå ud.
Mor! Vent!
Hvad laver du? Far. Bjørnekongen?
Ser han dig, er du død.
Endnu et arrangement, der vil kede os til døde!
Hvad er det egentlig, vi søger...
Mor!
...lensherre?
Bedst at føje ham. Han er når alt kommer til alt kongen.
Han er som en hund med den næse.
Mor, vent.
Vi må...
Følg efter mig.
Stop.
Stop!
Du er dækket med pels.
Du er ikke bar.
Det er ikke, som om nogen vil se dig.
Nu er det sket.
Maudie!
Bare rolig, tøs. Hvad er der?
Spyt ud, Maudie!
En bjørn!
Jeg vidste det!
Vil du ikke godt høre efter?
Vi kan ikke gå den vej. Du bliver set.
Hurtigt! Denne vej!
Mor!
Mor?
En heks forvandlede min mor til en bjørn. Det er ikke min skyld.
Vi må ud af slottet. Jeg har brug for jeres hjælp.
Okay.
I får min dessert i to... Tre uger.
Okay. Fint nok. Et år.
Hørte I det?
Der er den!
Kom så, gutter!
Der er den!
Kom nu, mor.
Skal vi lægge en fælde?
Hold mund!
Der er han!
Jeg er sikker på, den gik den vej.
Man kan se mit hus herfra.
Den må have vinger.
Blev ført væk af en kæmpe fugl.
- Måske en drage. - Bjørn på slottet!
Det giver ingen mening. Den kan ikke åbne døre.
Han har kæmpestore labber!
Lad os gå ind.
- Den er låst. - Dingwall var den sidste.
Jeg satte en stok i.
Hvad så du, Maudie? Spyt nu ud, Maudie.
For guds skyld, Maudie, fald ned!
Maudie, skat, kom her! Det er okay!
Kom nu, mor. Fart på.
De skal nok klare sig, ikke drenge?
Mor, vi skal skynde os.
Jeg kommer snart tilbage.
Bare tag, hvad I har lyst til som belønning.
Okay!
Hvor er de nymfer?
Kom frem, nymfer. Kom frem.
Før mig til heksens hytte.
Jeg er her!
Godt så. Kom ikke frem nu, for min mor kigger.
Jeg stod lige her, og nymfen dukkede op lige der.
Så var der et helt bundt, der førte mig ind i skoven.
Tror hun bare, vi tilfældigvis finder heksens hytte?
Mor, jeg kender det sted.
Heksens hytte...
Det er den vej! Kom! Fart på!
Utroligt. Jeg fandt den.
Nej. Hun var her.
Nej, det passer, hun var lige her.
Vent.
Nej.
Nej, nej, nej. Nej!
Velkommen til Snu Snitter,
hjemsted for bjørnetematiske udskæringer og nyheder.
Jeg har ikke mere på lager.
Men hvis du vil have oplysninger om portrætter eller bryllupskagefigurer,
så hæld flaske et ned i gryden.
Hvis du vil have menuen på gælisk, flaske to.
Hvis du er den rødhårede tøs, flaske tre.
For at tale med en levende homunculus...
Prinsesse, jeg er taget til Wickerman Festivalen i Stornoway
og vil ikke være tilbage før til foråret.
Det er en lille ting, jeg glemte at fortælle dig om ønsket.
Med anden solopgang bliver ønsket permanent,
medmindre du husker disse ord.
Skæbne kan ændres
se inden i
for at lappe båndet
der er flænset af stolthed.
"Skæbne kan ændres... Lappe båndet." Hvad betyder det?
En gang til.
Skæbne kan ændres
se inden i
for at lappe det bånd
der er flænset af stolthed.
Det var alt. Farvel.
Og tak for at have handlet hos den Snu Snitter.
Nej. Nej! Hvor skal du hen?
- Velkommen til den Snu Snitter... - Hvad?
... for al...
Måske er der en tryllebog. Se dig omkring. Vi har brug for flere flasker.
Jeg er taget til Wickerman Festivalen i Stornoway...
Tak for besøget. Og hav en rigtig god dag.
Vi ordner det i morgen.
Min modige lille pige, jeg er her.
Jeg vil altid være her.
Godmorgen.
Så...
Hvad er alt det for noget?
Hvad?
Beklager. Jeg snakker ikke bjørnesprog.
Har du fundet dem ved bækken?
Det er natskyggebær.
De er giftige.
Hvor har du fået vandet fra? Der er orm i.
Kom.
Morgenmad.
Vent lidt. En prinsesse burde ikke have våben efter din mening.
Værsgo.
Kom nu.
Hvordan ved du, du ikke kan lide det, hvis du ikke prøver?
Hov!
Hvor skal du hen?
Mor, kom tilbage.
Mor, er det dig?
Mor?
Du har ændret dig.
Som du var en...
Som om du var en bjørn indvendig.
En nymfe.
Mor!
Stop!
Mor, nej!
Mor...
Forbandet lorte møg!
Mor, jeg ved, du er bange,
du er træt, du forstår ikke noget,
men vi må slå koldt vand i blodet.
Rolig nu.
Lyt.
De vil vise os vejen.
Mor, se.
Hvorfor har nymferne bragt os hertil?
Hvem de så end var, er de taget af sted for længe siden.
Jeg er okay, mor. Helt okay.
Det er
en tronsal.
Tror du, det er det kongerige,
som du fortæller om i din historie?
Den med prinserne.
En,
to,
tre,
fire.
Den ældste.
Splittet som gobelinen.
Trolddommen. Det er sket før.
"Ti mands styrke."
"Skæbnen kan ændres."
"Ændrede sin skæbne."
Åh, nej.
Prinsen blev til...
Mor'du.
Mor, vi må tilbage til slottet.
Skynder vi os ikke, bliver du som Mor'du.
En bjørn!
En rigtig bjørn. For altid!
"Lap båndet, som er flænset af stolthed."
Heksen gav os svaret. Gobelinen.
Mor, har du en bedre idé?
Fint.
Ikke mere snak.
Slut med traditionerne. Vi afgør det nu.
Du er kongen.
Du udvælger den af vores sønner, som skal giftes med din datter.
Ingen af jeres sønner er egnede.
Så er vores alliance forbi! Det betyder krig!
De vil slå hinanden ihjel.
Du må stoppe dem, før det er for sent.
Jeg ved det, jeg ved det!
Men hvordan får vi dig igennem og hen til gobelinen
med alle dem der, der koger over?
- Hvad laver du, tøs? - Det er okay, far.
Jeg...
Jeg har...
Forstår I...
Jeg har været i møde med dronningen.
- Jaså, ser man det? - Ja.
- Hvor er hun så? - Hun...
Hvordan kan vi vide, det ikke er en finte?
- Aldrig... - Det er højst ureglementeret.
- Hvad har du gang i? - Hvor er dronningen?
Vi vil ikke finde os i mere af det sludder.
- Lige netop. Lad os se hende. - Hold mund!
Altså, jeg...
Der var engang et gammelt kongerige.
Hvad er det?
Kongeriget faldt i krig
kaos og undergang.
Vi kender alle det eventyr. Fortabt kongerige.
Ja, men det er sandt.
Jeg ved, hvordan en egoistisk handling kan ændre et kongeriges skæbne.
Det er blot et sagn.
Af sagn kan man tage af lære.
De indeholder sandhed.
Vores kongerige er ungt.
Vores historier er endnu ikke sagn.
Men i dem finder vi vores bånd.
Vores klaner var engang fjender.
Men så truede fjender os fra havet,
og I fandt sammen for at forsvare vores land.
I kæmpede for hinanden.
I risikerede alt for hinanden.
Lord MacGuffin, min far reddede dit liv,
da han stoppede en pil, da du kom Dingwall til hjælp.
Ja, og det glemmer jeg aldrig.
Og, Lord Macintosh,
du reddede min far, da du angreb på en stor hest
og holdt fremrykningen på afstand.
Og vi ved alle, hvordan Lord Dingwall brød fjendelinjen.
Med et spydkast!
Jeg sigtede efter dig, din laban.
Dette kongeriges historie er rig.
Min far samlede vores styrker
og I gjorde ham til konge.
Det var en alliance bygget på mod og venskab,
og det lever den dag i dag.
Men jeg har været egoistisk.
Jeg slog revne i vores kongerige.
Kun jeg har skylden.
Jeg ved nu, at jeg må udbedre min fejltagelse
og lappe vores bånd.
Og så er der spørgsmålet om min trolovelse.
Jeg har besluttet at gøre det rette
og...
...og...
...bryde traditionen.
Min mor,
dronningen, føler...
i sit hjerte,
at jeg...
...at vi skal være fri...
...til selv at skrive vores historie...
...følge vores hjerter
og finde kærlighed, når tiden er moden.
Det er smukt.
Dronningen og jeg anbringer beslutningen hos jer.
Skal vores unge mennesker selv bestemme, hvem de vil elske?
Da du åbenbart har taget din beslutning,
har jeg en ting at sige.
- Det er... - En super idé!
At give os indflydelse på vores egen skæbne.
- Hvad? - Ja. Hvorfor skulle vi ikke vælge?
Men hun er en prinsesse.
Jeg har ikke valgt hende. Det var din idé.
Og du... Har du det på samme måde?
Godt?
Så er det afgjort.
Lad de knægte prøve at vinde hendes hjerte før hendes hånd.
Hvis de kan.
Den lille Dingwall har en chance i kamp.
Fint så. Vi er for engang skyld enige.
Det var min idé.
Præcis som din mor.
Din djævel.
Alle ned i kælderen!
Lad os tage fat på kongens private reserve og feste!
Så, så, så.
Kom med de små glas.
Åh, gobelinen.
Lap båndet...
Lap båndet.
Sy det. Det vil ændre bagsiden.
Vi har kun brug for nål og tråd.
Mor?
Mor? Ikke nu.
Nej. Ikke nu.
Mor...
Elinor, du vil aldrig gætte, hvem der løste vores bejlerproblem.
Elinor!
Det passer ikke! Elinor, svar mig, tøs!
Elinor!
Merida.
- Hvad? - Far, nej! Det er ikke, hvad du tror.
- Merida, gå tilbage! - Nej!
Nej, far! Gør hende ikke fortræd!
Ud med dig!
Merida! Nej!
Nej!
Mor.
Det er okay. Jeg er okay. Det er okay. Bare en lille skramme. Mor!
Lensherre!
Fergus.
Bjørn!
Far!
Tak din lykkestjerne, tøs. Den fik dig næsten. Er du såret?
Det er din hustru, Elinor.
Luk porten!
- Sikke noget sludder! - Det er sandheden!
Der var en heks, og hun gav mig et ønske. Det er ikke Mor'du.
Mor'du eller ej, jeg vil hævne din mor!
- Jeg vil ikke risikere at miste også dig. - Nej, far. Lyt til mig.
Lyt nu! Du kan ikke gøre det!
- Det er din hustru, Elinor! - Maudie, her og luk hende ikke ud.
- Hvad med bjørnen? - Forhold dig rolig.
Kom så, I sølle dovendyr!
Mor!
Nej.
Nej. Mor.
Maudie. Maudie!
Jeg har brug for dig!
Nu!
Åh, nej.
Maudie.
Få fat på nøglen.
Maudie!
Nål og tråd. Nål og tråd. Nål og tråd.
Der er han!
Nål og tråd. Nål og tråd. Nål og tråd.
Pragtfuldt!
En, to...
Rolig, Hamish.
Der er han.
Vi er på sporet af ham!
- Tilbage, tilbage, tilbage! - Fang ham!
Angus, rolig, gamle dreng.
Hubert, Harris, hjælp Hamish.
Pas på med klingen! Du kan komme til at kappe en arm af!
Ja, vi har dig!
- Hjælp mig! - Kom i sving, Dingwall!
Det er kun mig, der trækker.
Ned med dig, din slubbert.
Stop!
- Tilbage. Det er min mor. - Er du blevet vanvittig, tøs?
Mor, er du kommet til skade?
Merida!
I får ikke lov til at slå min mor ihjel.
Drenge!
Drenge?
- Mor'du! - Dræb den!
Din slubbert!
Kom an! Jeg vil bekæmpe dig med mine bare næver!
Mor!
Den anden solopgang.
Nej...
Jeg forstår det ikke. Jeg...
Åh, mor, undskyld.
Det er min skyld.
Jeg har gjort det mod dig.
Mod os.
Du har altid været der for mig.
Du har aldrig svigtet mig.
Jeg vil bare have dig tilbage.
Jeg vil have dig tilbage, mor.
Jeg elsker dig.
Mor, du er tilbage!
Du er forvandlet!
Åh, skat,
det er vi begge.
Elinor!
Ih, du milde.
Du er tilbage. Hun kom tilbage til os.
Det er en stor dag. Forbandelsen er brudt.
Mor.
Skat?
Jeg er bar.
Bar som en lille baby.
Stir ikke sådan på mig. Gør noget!
Hvad... Se den anden vej, gutter!
Vis lidt respekt!
Det kalder jeg en bar lille baby!
Merida, Elinor, skynd jer. De rejser.
- Mor! - De er på vej. Kom nu!
Vi må vinke farvel til dem! Kom med!
Farvel! Held og lykke! God vind!
Men hvordan...
Der er nogle, der siger, at vi ikke har kontrol over skæbnen,
at skæbnen ikke er vores egen.
Men jeg ved bedre.
Vores skæbne bor inde i os.
Man skal bare være modig nok til at indse det.
Pakkepost. Skriv under her.
Kom så, dumrian. Jeg har ikke hele dagen.